Tidligere på Pretty Little Liars:
Jeg skammer meg ikke for den jeg er, men før gjorde jeg det.
Hvis vi må skjule det hele tiden, vil jeg å føle det igjen.
Løgnene og snikingen. Jeg føler meg som en tenåring.
Artig, eller hva?
Jeg fant denne i kjelleren.
Gå og kom ikke tilbake.
Velkommen hjem, elskling.
Jeg forstår hvorfor du liker Mr. Fitz.
Han er så personlig interessert i sine elever.
- Hvor har du vært? - Med Caleb.
Vi var på leir.
Jeg kom på hva meldingen betyder. Det var ikke B-A-D, men 214.
- Hva betyr nummeret? - Det kan bety alt.
Vi må komme på det, for begges skyld.
Du kan bo her en kort periode, på gjesterommet.
- Takk. - Det er for Hannas skyld, ikke din.
Jeg klarer det ikke lenger.
Det er over. Jeg trekker meg.
Vi prøver å hjelpe til, men du må være ærlig mot oss.
Politiet venter. De vet at du løy for dem.
Hva er det som skjer der inne?
"Spencer Hastings er nå en person av interesse..."
"...hva angår min død."
"A."
Det føles som om deler av hjernen min er avslått.
Jeg pleide å like algebra, eller iallfall forstå det.
Nå er alt en eneste røre.
Det kan bli skikkelig abstrakt.
Men det erjo detjeg likte.
X, Y, Z. lngenting er ekte. Det pleide jeg å klare.
Man isolerer bare X-faktoren.
Nå føles det som om jeg er X-faktoren.
Elskling, hvor var du?
Vi stoppet hos Emily...
lkke bli bekymret, jeg forventet meg dette.
Det er mest trusler. Hold deg rolig.
Rolig om hva?
De har utstedt en ransakelseordre.
Ransakelsesorde?
Hvar og for hva?
L huset, stallen, rommet ditt.
Rommet mitt?
Nei, Spencer, forstyrrer dem ikke. Vennen...
- Få dem ut. - Jeg kan ikke.
Du er en person av interesse i en drapssak.
De gjør bare jobben sin på et svært klossete måte.
Hva leter de etter?
Ting som kopler deg sammen med Alison og det som skjedde.
De kom bare inn og begynte å rote gjennom sakene hennes?
Kan jeg ringe tilbake, Em? Ha det.
- God morgen. - God morgen.
Moren din ringte. Hun kommer innom for en kopp kaffe...
-...og skysser deg til skolen. - Kommer for en kopp kaffe?
Ja, det gjør hun.
Så kjøkkenbordet finnes i en annen dimensjon, der det alt har skjedd?
Jeg hørte døra slå igjen. Var det mamma eller noen annen?
Nei, nei. Det var moren din.
Hun var altså her i morges.
Hvorfor stakk hun og later som om hun kommer tilbake?
Hun var ikke bare her i morges, men også i går kveld.
Mamma var her hele natten?
Vi kan vel snakke om det når din bror kommer ned.
Snek du inn mamma på rommet ditt i går kveld?
Rent teknisk, kan man ikke snike seg inn i sitt eget hus.
Det skal jeg huske.
- Du... - Hei. Sa din far atjeg ringte?
Jeg var i nærheten, såjeg kan skysse deg til skolen.
Vi er avslørt.
Sov du over her i natt?
Det var bare noe som hendte.
Blir det gjenforening?
Det vet vi ikke.
Nei. Vi prøver å oppklare det.
Du ser ikke overrasket ut.
- Hva er det som er i veien? -lngenting. lngenting er på galt.
Vi snakket bare om at det kan bli noen forandringer her.
Jeg trenger ingen flere forandringer.
Moren din mener at det kanskje endres tilbake.
Vi vurderer å gjøre et forsøk.
Kommer du tilbake?
Det må vi diskutere innenfor familien.
Hva sies ved middagen?
Mike og jeg kan lage middag til dere.
Tja... Hva synes du?
Det høres bra ut.
Ja, det høres bra ut.
Skal du på skolen?
Greit, vi sees.
Hva var det som skjedde?
Politiet var hos Spencer. De foretok en husransakelse.
Hva lette de etter?
Salt?
Nei takk.
Politiet var altså hos Spencer?
- God morgen. - God morgen.
Ok, Caleb. Andre etasje er din.
Jeg tar en dusj.
Stekte egg, brent smør. Kjøkkenet har ikke luktet sånn på lenge.
Det dufter godt. Jeg liker det.
La ham ikke forsinke deg.
Nei. Han kan spise det på veien.
- Vi ses i kveld. - Ja, det gjør vi.
Den er så pen, Hanna. Når fikk du den av ham?
Han har ikke gitt meg den. lkke ennå. Jeg fant den.
Jeg lette ikke, jeg fant den
Jeg tok et bilde og la den tilbake.
Men hvorfor en ugle?
- Den er symbolsk. - For hva da?
For vår første natt, i teltet.
Vi hørte ugler.
Kom de svøpende for å bortføre sitt bytte?
Dere får ikke hakke på romantikken.
Ugler, telt og fylte kjeks hører til den natten.
Til ethvert perfekt minutt.
Har dere hatt noen mulighet til å gjøre det igjen?
Ikke siden han flyttet inn på gjesterommet, men vi har planer.
- Den ser god ut. - Krydret epleblanding?
Ja, det er bra med nyttig mat.
- Så det er... - Når skjedde det?
Det er fantastisk. Er du lagkaptein?
- Ja, det er ingen annen. - Jeg også.
Engst deg ikke, Em. Det er helt i greit.
Det var vanskelig å gjøre det slutt, men Sean er hyggelig.
Han fortjener å være lykkelig.
Alle burde være så lykkelige som jeg er.
Jeg burde øve på å se overrasket ut når han gir den til meg.
- Hei, hvordan går det? - Vi trodde ikke du ville komme.
Jeg vil være hjemmefra.
- Er politiet der ennå? - De kom og gikk.
Tok de virkelig med seg ting?
Ikke mye. Mamma sier at de gjorde det for å skremme meg.
Hva tok de?
Ting fra mitt smykkeskrinet,-
-saker fra min skap og et par sko.
-Ikke Tory Burch-skoene? - Hanna.
Nei, et parjoggesko.
De ville ta min laptop, men mamma sa nei.
Den fantes ikke med i husransakelse så de kunne ikke ta den.
Det finnes en mulighet for at de gjør det samme mot dere.
Søker gjennom våre rom?
Mamma sa at det kan skje. Jeg er lei for det.
Det er ikke din feil.
Vi vet hvems feil er det.
Jeg burde ha visst at trofeet var en felle.
Jeg kan nesten høre A le.
Ler A-er som Jenna?
Det er moren min.
Hun vil atjeg drar hjem.
- Følger dere med meg ut? - Ja.
- Klart det.
- Aria, kom igjen. - Bare vent litt.
Jeg tenker på øynene dine.
Hvordan jeg vil se inn i dem akkurat nå.
Akkurat akkurat nå. XO. Aria
Beskjeden sendt
Litteraturens GRUNNTREKK
- Emily, har du tid et øyeblikk? - Jeg må gå til anneksbygningen.
- Kan vi slå følge? - Ja.
- Jeg vil spørre deg om noe. - Spør i vei.
- Paige er din partneren? - Ja.
Ser hun noen? Jeg liker henne, hun har humor,-
-men jeg vil ikke vanskeliggjøre saker og ting.
Jeg vet ikke, Sean. Paige er ikke akkurat min venn.
Jeg skjønner. Jeg burde ikke ha spurt deg.
Du er Hannas venn. Det passer seg ikke.
Nei, det gjør ingenting. Hanna så deg da du spiste med Paige.
Hun sa at du har all rett til å være lykkelig.
- Sa hun det? - Jeg tror at hun mente det.
Paige og jeg svømmer på samme lag, men jeg kjenner henne ikke så godt.
Jeg klarer meg. Takk.
Hvor lenge har du visst om din far og meg?
Du fortalte meg i morges.
Jeg antar atjeg følte på meg at noe var på gang.
Går dette bra, tror du?
Ja, hvis det er det du og pappa vil.
Den biten handler ikke om oss, men om deg og din bror.
Vi savner deg. Jeg savner deg, og jeg ønsker at du kom hjem.
Hold på den tanken.
Jo, forresten...
Du bør sjekke en ekstra gang før du trykker på "send."
Dette var nok ikke til meg.
Det var en tabbe.
Jeg vet det.
Jeg er bare glad for at du tenker på gutter, tross alt som skjer.
Hvem er det?
Noen jeg kjenner?
Nei, det er noen.
Jaså? Det synes å være mer enn bare noen.
Hvilken farge er det på hans fantastiske øyne?
Jeg får begynne å sjekke rundt i korridorene...
-...og se om jeg kan gjette. - Nei.
Hvis du sender flere feilbeskjeder, fårjeg snart vite det.
Det blir ingen flere slike. Jeg lover.
Det var synd. Jeg så frem til å få greie på mer.
Det er privat akkurat nå. Skjønner du?
Det er slettet.
Alle har rett til et privatliv.
Hvis du og pappa har hemmeligheter, kan vel jeg ha det?
Ok.
Når du vil vekk fra Rosewood... Ezra
Fra Hanna
slett
Jeg er så glad for å se deg.
Det står en politibil overfor huset ditt.
- Hvor? Jeg så den ikke. - Etterforskere.
Tro meg, jeg kjenner til hver politibil i byen.
De pleide sirkulere foran huset mitt.
Hva er det som skjer?
Politiet lette gjennom huset og tok med tingene fra rommet mitt.
Jeg er en person av interesse.
Hva tror du de gjorde?
Jeg tror at de tror at...
De tror atjeg...
Tror de at du skadet Alison?
Det er idiotisk.
Deilig at noen annen sier det
- Har du kaffe? - Ja, alltid.
Papirkopper?
Hvorfor papirkopper?
Du skal bære ut kaffe til politiet som bevokter huset ditt.
Hvorfor skal jeg gjøre det?
Slik at du viser at du vet at de er der, og at de ikke skremmer deg.
- Men jeg er skremt. - Det vet ikke de.
Bilen som du så Alison gå inn i natten da hun ble drept.
Jeg så aldri hvem som kjørte.
Jeg tror at føreren var lan.
- Fortalte du det til politiet? - Ja.
Og nå erjeg jenta som ropte "lan."
Det gjør ingenting at de tror at du lyver. Folk lyver alltid for dem.
Det er også annet.
Det er mange ting som får meg til å se mistenkelig ut.
Du bør holde deg unna.
Folk går til andre siden nårjeg kommer-
-og de tror at du prøver å felle svogeren din.
Hvem skal vi ellers vanke med?
- Hei. - Hei.
Jeg så at du snakket med Sean forleden.
- Ja, han er hyggelig. - Så flott.
Han får meg til å le. Jeg vet at det kan føles rart-
-når du er Hannas venn og Hanna er hans eks.
Det erjo ikke akkurat det som føles merkelig.
Sean spurte om deg.
Han ville vite om du treffer noen.
Hva sa du til ham?
Jeg sa atjeg ikke tror at du gjør det.
Han vil nok atjeg skal snakke godt om ham.
- Han kommer sikkert til å be deg ut. - Det har han allerede gjort.
Og hva sa du?
Jeg saja.
Det er ingen ordentlig date. Vi skal henge med flere andre.
Det er ikke noe spesielt.
Du er nervøs for middagen.
Ja, jeg antar det.
Det viktige er at vi slipper snike mer.
Skjønt vi var ikke så flink til det...
-...for Aria visste det. - Hva? Når?
Jeg vet ikke, men hun visste det.
Hun fikk vite hemmeligheter om oss og nå har hun sin egen.
- Hvilken da? - En ny romanse.
Jeg kom på det av en slump,-
-og ertet henne, noe som tydeligvis var galt gjort av meg.
- Hvem er fyren? - Jeg vet ikke.
Hun vil holde det hemmelig for øyeblikket, noe jeg forstår.
- Er det noen på skolen? - Antakelig.
- Vil du ikke vite hvem det er? - Jo, selvsagt.
Hun forteller meg når hun er klar.
Hva er det der for slags mine?
Mine som man har når man må hente datteren-
-etter at hun har blitt forhørt av politiet.
- Du hadde samme mine selv. - Hun har ikke gjort noe galt.
Jeg mener bare at vi må være litt mer standhaftige.
Ja, men vi trenger ikke spørre henne om hver melding hun sender til en fyr.
Vi må stole på henne.
Det er ikke Aria som jeg ikke stoler på.
Det er resten av verden.
Du vet hva jeg mener.
Jeg tror det.
Ta hånd om dette til meg.
Du nevnte vel ikke Ezra i meldingen?
Nei, men tenk om jeg hadde gjort det?
Hvis jeg hadde skrevet en eneste feil ting-
-ville mamma ha regnet ut alt og ville mast om det for evig
Nystelte negler og små knapper er en dødelig kombinasjon.
Vår første kaffestund.
Kvelden som han leste opp novellen.
Jeg gir deg en liste senere.
Lås inn sakene nå.
- Alt i orden. - Takk.
Vent nå litt. Hør på meg.
Se på det sånn. Vi gjorde begge en feil.
Nei, jeg kan ikke gjøre det i kveld.
Jeg vet hvajeg sa. Det er annerledes nå.
For det første trorjeg ikke hun er den du sier hun er.
Ikke kall henne for det.
Nei. Jeg kan ikke gjøre det i kveld.
Fordi jeg sier det.
Fordi jeg bor i huset hennes og du fortsetter å ringe. Det må opphøre.
Bra. Vi snakkes.
- Dere har misforstått alt sammen. - Vi hørte hva vi hørte.
Ja, men dere har misforstått.
Han snakket med en jente. De synes å ha en fortid.
Skulle vi ikke være glade for Hannas skyld?
Vi vil at du skal være lykkelig...
l så fall ville dere ikke ha sagt dette, for det er ikke sant.
Ikke nå som vi har...
Du hørte feil.
Kanskje han snakket med fosterforeldrene eller sosialarbeideren.
- Det vet man aldri. - Ja, kanskje vi misforstod.
Vi hørte hva Caleb sa og du må få vite sannheten.
Han er nok sammen med noen annen uten å fortelle.
Caleb har fortalt alt for meg, og jeg fortalte alt til ham.
Ikke alt kanskje, men jeg fortalte alt om meg.
Det dere sier nå, er ikke likt ham.
Det kan det ikke være.
Vi er kanskje litt paranoide.
Med alt som skjer studerer vi ting for nøye.
Vi får detaljer, men ser ikke helheten.
Jenter.
Caleb svarer ikke. Hun skal meldinge ham.
Hva faen er det som foregår?
Enten er det hva det ser ut til å være-
-eller så er det noe verre.
Kan det ikke være to smykker som ligner på hverandre?
Drøm videre.
Hvis Caleb sårer Hanna er han død.
Ikke bokstavlig. Jeg mener...
Jeg må gå.
Imponerende. Sean Ackard. Der tar Paige poeng.
Han spurte og jeg tenkte det kan bli moro.
Jeg trodde han ville ligge i hi,-
-men du slepte ham ut av hulen. Brajobbet.
Girhenne informasjon?
- Hvilken informasjon? - Hva fantes i minnepennen?
- Det kan ha vært hva som helst. - Hva som helst?
Hva som helst fra Hannas data, antarjeg.
Caleb, hackeren.
Som Toby avhørte Jenna prate med da hun skrev ned nummeret?
Tror dere 214 har med Caleb å gjøre?
- Er du klar over hva du sier? - At Jenna plus Caleb blir A.
Nei. Han kan ikke gjøre sånn.
Det kan ikke være sant. Det kan ikke være henne.
Hanna, ingen vil at det skal være sant.
- Har han ringt tilbake? -lkke ennå.
Ingen har sett ham på skolen siden i morges.
Dere skjønner ikke hva det betyr om det er sant.
Jo, det gjør vi. Hanna.
- Vent, Hanna... - Vent, Spence.
Ikke gå etter.
Jeg er hjemme, Ring meg
To...
...én...
...fire.
Gjorde du det for penger?
Hun spurte om hennes telefon.
Den du ikke klarte å knekke?
Jenna kom på atjeg jobbet med Emilys telefon.
Jeg fikk penger for å nærme meg deg og få opplysninger.
Jeg trodde det hele var vanlig jentebråk.
Jeg kunne tjene penger.
- Du er en dritt. - Vent.
Hun begynte å stille spørsmål som jeg ikke likte.
Det hadde skjedd andre ting mellom deg og meg.
Du spionerte på meg hele tiden.
- Nei, ikke hele tiden. - Du gav henne din låskombinasjon.
- Det er sånn jeg fikk minnepennen. - Hva var det i den?
Skrap. Hun tror at det er loggen til mobilen din, men det er det ikke.
- Nei... -lkke rør meg.
Stakkars Hanna.
Jeg er lei for det.
Hvorfor? Du harjo ikke gjort noe.
Det er delvis min feil det som rammer henne, og dere alle.
Det er omvendt, Toby.
Det er vi som rammet deg.
Hvordan føles det å rømme av gårde?
Kaldt.
Har du noensinne rømt?
En gang. Jeg trorjeg var sju år.
Min søster og jeg kranglet om en ting,-
-og foreldrene mine sto på Melissas side.
Hva kranglet dere om?
En urettferdig sak som jeg har glemt nå.
Men de sto på hennes side-
-såjeg smurte et tunfisksmørbrød og stakk av gårde.
- Hvor gikk du? - På kino.
Det var en tegnefilm.
Det var om en prinsesse og alle sang.
Men så følte jeg meg ensom.
Jeg spiste opp mitt tunfisksmørbrød og gikk hjem.
Var foreldrene dine bekymret?
De hadde ikke engang merket atjeg var borte.
- Gjør meg en tjeneste. - Hva da?
Hvis du noensinne får lyst til å rømme igjen,-
-kan du vel ringe til meg først?
Ok.
Byron?
- Hva gjør du? - Jeg gjør ingenting.
Hvis hun oppdager at du spionerer, blir hun kjempesint.
Jeg spionerer ikke. Jeg står bare på vår datters soverom.
Var vi ikke enige om at vi aldri ville bli snokende foreldre?
Men når man er en bekymret forelder?
Hvordan ville du føle deg hvis det skjedde noe?
- Det var urettferdig. - Livet er ikke rettferdig.
Hvis hun har hemmeligheter, er det fordi hun lære av oss.
- Hva mener du? - Akkurat detjeg sa.
Hun vil holde en del av livet sitt privat-
-fordi vi har lært henne det.
- Jeg lærte henne, mener du. -lkke snakk om det.
- Men det er der fortsatt. - Ja, det er det.
- Jeg trodde det hele var over. - Nei, det er det ikke.
Vi prøver, men vi har ikke tatt oss av det.
Kan vi ikke holde oss til Aria og denne ukjente fyren?
- Kan vi det? - Jeg vet ikke.
Er det var dette krangelen dreier seg om?
- Jeg krangler ikke. - Du kan ikke engang være enig...
-...i at vi krangler. - Vi gjør...
Hei, Mike.
Er du akkurat kommet hjem?
Jeg ringte henne. Hun svarer ikke. Snakket hun med deg?
Radiotaushet.
Stakkars Hanna.
Hvorfor tror du Jenna beordret Caleb å gi seg etter henne?
Hun var den eneste som ikke traff noen.
En passende målskive.
Jeg burde velge en fyr-
-og si til mamma at han fikk min melding.
Det er den enkle løsningen.
Det er ikke enkelt å lyve.
Jeg mente ikke det. Jeg mener løgner i alminnelighet.
Hvis du sier det.
Vi har en god sjanse til å få ransakelsen ugyldig.
Dommer Enwright godkjenner hva som helst.
Han leste nok ikke engang gjennom den,-
-så hva de enn finner, kan vi få det ugyldig.
Hvorfor leter de på mitt rom? Hvorfor erjeg så interessant?
Politiet anser det som et vannstrøm.
Det renner utfor og tar den letteste veien.
Da de kom på at du og lan en gang var sammen,-
-havnet du øverst på listen.
Jeg vil aldri skade Alison.
Hun forarget meg iblant, men jeg ville aldri skade henne.
Jeg vet at du ikke gjorde det de mistenker.
Det kunne du ikke. Vi må legge det bak oss-
-og komme på en måte å gå videre.
Det må vi alle, som en familie.
Kommer du ned?
Om en stund.
Hvor befant du deg hele morgenen?
Spaserte.
Jeg spaserte bare.
Er det altså sant?
Ja, det er sant.
Hvor er Spencer?
Nei, hun var hjemme.
Vi går.
Hanna?
Jeg vil bare snakke med henne.
Hallo?
Ja?
Dette er Hanna.
Om du ikke gjettet deg til det.
- Hva gjorde du mot mamma og pappa? - Aner ikke hva du snakker om.
De var enige og jeg fant dem når de kranglet på ditt rom.
- Om hva da? - Om en fyr de misliker.
- Dump ham, eller lyv om det. - Det er ikke så lett.
Lyv for dem. Det pleide du å gjøre bestandig.
Si hva de vil høre, selv om du må lyve
Det kommer til å ordne seg. Nå går vi ned og spiser middag-
-og snakker om at mamma kommer hjem.
Alt blir som før. Greit?
Det er best.
Endrede planer. Mor ringte. Hun har det ikke så bra.
Er hun syk?
Nei, hun føler ikke for det i kveld.
Vi gjør det en annen gang. Snart.
Sett dere nå. Det dufter kjempegodt.
Jeg ser frem mot hva dere to har laget.
R U opptatt? - Paige.
De var bekymret for deg.
De trodde at du hadde stukket av.
Takk for omtanken.
Jeg ville forstå deg om du gjorde det. Stakk av gårde.
Vet du hvajeg ikke trenger, lan? Jeg trenger ikke din forståelse.
Vi er en familie. Vi burde oppføre oss som én.
- Beskytte hverandre. - Jeg trodde du beskyttet Melissa...
-...og barnet ditt. - Det gjørjeg, og kommer til å gjøre.
Men akkurat nå kan jeg fortsatt beskytte deg.
Vi må bare være ærlige mot hverandre.
Du vil hjelpe meg å stikke?
Det ville passe deg bra. "Hun stakk, hun må være skyldig".
Om jeg forsvant ville alt ordne seg for deg, eller hva?
Tiden er ikke på din side, Spencer.
Du bør ta imot all hjelp, uansett hvem som tilbyr den.
For når du blir arrestert-
-er det for sent.
- For et fint rom. - Takk.
Vindusbenk.
Jeg har alltid ønsket meg vindusbenk.
Du hadde en avtale med Sean.
Ja.
Det er derjeg var i kveld.
- Hvordan var den? - Fantastisk.
Bra. Han er en fin fyr.
Ja, den var bra.
- Så fint. - Ja.
Til han kysset meg.
Han fulgte meg hjem og kysset meg god natt.
Jeg vet ikke...
Hele kvelden kjentes falsk og påtvunget.
Det var ikke meg.
Som om jeg så på noen som ikke var seg selv.
Han dro hjem, og jeg meldte deg.
Sean er en bra fyr.
Hvis han vil være mer enn venn med deg,-
-må du være ærlig mot ham.
Skal jeg dumpe ham?
Jeg mener at du ikke skal lure ham.
Det er lett for deg å si. Du er uredd.
- Jeg er overhodet ikke uredd. - Du kom deg ut.
Jeg kom ikke ut av skapet.
Jeg falt ut, med ansiktet før.
Men jeg er ute.
Hva som enn skjer, trengerjeg ikke bekymre meg for det lenger.
Hvis jeg sier det høyt,-
-hvis jeg sier-
-atjeg er lesbisk,-
-vil hele verden forandre seg.
Ja, det gjør den.
Vil du høre noe morsomt?
Det vil jeg gjerne.
Dajeg prøvde å si meg selv å være interessert i gutter,-
-lette jeg etter en sånn som deg.
Som meg? Hvordan da?
En som ville dra meg opp på scenen og tving meg til å synge.
For det ville jeg aldri våge selv.
Hanna?
Ja?
Calebs ting er borte fra gjesterommet.
Han dro.
Fårjeg komme inn?
Ikke akkurat nå. Jeg skal ta et bad.
Unnskyld, vennen. Det er meg.
- Er du akkurat kommet hjem? - Ja.
Er all orden?
Jeg hadde rett.
Vi kan få husransakingen ugyldig.
Så fint.
Ja, men det fantes ikke noe som de kunne finne.
Det fant noe.
Hva mener du?
Jeg fikk greie på det via bakveier.
De fant fibrer og noen tråder som satt fast i et armbånd.
Du vet det med navnet ditt på?
Det som Alison gav oss?
Trådene matcher genseren som de fant i Tobys garderobeskap.
Den med blodflekker på.
Jeg må spørre deg.
Hadde du på deg genseren? La du den hos Toby?
Nei. Det er genseren som Alison hadde på seg kvelden hun døde.
Hvordan skulle jeg hatt den?
Man tror at hun ga deg den eller at du tok den.
Atjeg tok den fra henne? Mener du etter at hun...?
De synes at det høres fornuftig ut.
Hvordan mener du at det høres ut?
Jeg tror at noen gjør seg store besvær med å få deg til å virke skyldig.
Mamma.
Alt ordner seg.
KJÆRE HANNA, PRØV Å SETTE SAMMEN BITENE. KYSS! -A